Ce mă bucur să vă văd.
Suntem jalnic de slab pregătiţi pentru aşa ceva.
Câinele de vânătoare a găsit-o de dimineaţă la ora 5:30.
Nu trebuia să vâneze prepeliţe, dar a făcut-o.
Ştim cine este?
Nu. Pare însă cunoscută, deci cred că e o localnică.
Oamenii arată foarte diferit când sunt morţi,
nu-i aşa?
Rana nu pare fatală.
Nu are semne de legături pe gât,
nu a fost strangulată sau spânzurată. Gingiile sunt livide.
Ochii sunt injectaţi.
- Sufocare. - Eu zic că e o drogată din oraş
- care mergea pe autostradă. - Nu, e localnică.
Şi a fost un accident.
- Ucigaşul nu voia ca ea să moară aşa. - Cum vine asta?
Încă are hainele pe ea. Răpitorul o ducea
într-un loc liniştit şi privat
ca să o poată dezbrăca şi să o poată agresa sexual.
A făcut prea multă zarvă la momentul nepotrivit.
A încercat să o facă să tacă dar a ucis-o din greşeală.
Nu îi mai era de folos, aşa că a aruncat-o într-un loc
pe care doar un localnic l-ar fi ştiut.
E a ta. Mulţumesc că ai aşteptat.
De ce neapărat un motiv sexual? Poate fi ceva legat de bande şi de droguri.
O crimă din pricina drogurilor?
Dar cine a făcut-o? Un golan de pe "Sesame Street"?
Nimic nu ne spune că nu a fost doar o ceartă cu prietenul.
S-ar putea să fie asta. Dar cumva simt că nu e aşa.
- Cine e tipul ăsta? - E un consultant.
Vrei ajutorul CBI? El face parte din pachetul oferit.
Consultant?
Ce, eşti clarvăzător sau ceva de genul ăsta?
Ai puteri paranormale?
Nu, nu am puteri. Odată aveam.
Adică, evident, mă prefăceam că le-aş avea.
Puterile paranormale nu există.
Atunci cu ce anume te ocupi?
Ştii "piatră-hârtie-foarfecă"?
Da.
Să jucăm. La trei.
Unu...
Doi...
Trei.
Unu, doi, trei.
Unu, doi, trei!
= The Mentalist = Sezonul 1, Episodul 2
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Intră în casă.
Du-te şi fă-ţi temele. Apucă-te de teme.
Hai, du-te acum.
Joe?
Dl şi dna O'Keefe?
Sunt agentul Teresa Lisbon,
de la Biroul de Investigaţii California.
Îmi pare rău. Vă aducem veşti proaste.
- Am găsit-o pe fiica dvs., Melanie. - Nu.
Doamne!
O, nu!
Bună.
Cine eşti?
Numele meu este Patrick Jane. Sunt de la poliţie.
Este camera sorei tale?
Da.
Cineva mi-a ucis sora?
Da.
Bine.
Nu a mai ajuns acasă după muncă alaltăieri seară.
Era chelnăriţă la restaurantul cu cramă Shand Creek.
Lucra până la ora 11:00.
Maşina ei e încă parcată acolo.
Mereu dormim când ajunge ea acasă.
Nici nu am ştiut că lipseşte până dimineaţă.
I-am sunat toţi prietenii şi nimeni nu ştia unde este.
Nimeni nu o văzuse după ce-a plecat de la serviciu seara.
Voia să se înscrie la facultate în toamnă.
A obţinut o bursă de softball
la... U.C.L.A.
Eram îngrijoraţi că vrea să plece la Los Angeles,
pentru că mereu auzi de crime petrecute acolo.
I-au făcut ceva?
Se pare că nu. Era complet îmbrăcată.
De ce ar face cineva una ca asta?
Adesea, primul nume care îi trece mamei prin cap
este al vinovatului.
Avea prieteni geloşi, ceva de genul acesta?
Nu. Nu, nimic de genul acesta.
Nimic?
Era timidă cu băieţii.
Era o fată cuminte.
A depus jurământ de castitate în clasa a noua
şi mai poartă inelul şi astăzi.
Când şi-a dat jos posterele?
- După Crăciun. - Cu cine erau posterele?
Băieţi cu părul lung de la televizor.
Nu îi mai plăceau?
A zis că sunt pentru fetiţe.
Ştii cine a ucis-o?
Nu.
Vei afla cine a ucis-o?
Eu şi colegii mei vom încerca.
Cum?
Vom căuta, vom asculta, vom pune întrebări.
Când îl veţi găsi, îmi vei spune?
Sigur. De ce?
Fără motiv.
- Rigsby. - Van Pelt.
- Ai primit faxul de la biroul şerifului? - Da.
Să verificăm detaliile în baza de date a criminalisticii
- să vedem dacă găsim ceva. Bine, Van Pelt? - În regulă.
Şefo, am terminat rapoartele de buget, aşa cum mi-ai cerut.
Nu vrei să vin acolo, să vă dau o mână de ajutor?
Nu, rămâi acolo. Uite, o să te sun eu dacă o să am nevoie de tine.
Are un iubit... cineva cunoscut de Crăciun într-un parc de distracţii.
Ori e prea mare, ori e o rudă prea apropiată, ori e prea rebel
ca să le spună părinţilor despre el. Eu aş paria pe ideea "rebelului"
şi numele lui mic începe cu litera "H".
Asta explică de ce nu purta inelul de castitate.
Ştii, e un lucru dat naibii.
Eram la Shand Creek în noaptea aceea cu o misiune
cam pe la aceeaşi oră când fata a fost răpită.
- Un beţiv nu-şi achita nota. - Ăsta e un lucru dat naibii.
Ai observat ceva care ne-ar putea fi de ajutor?
Ce Dumnezeu...
Da, când am ajuns acolo, am văzut un camion negru
plecând din partea opusă a celei parcări
şi mergând prea repede...
Aproape că m-am dus după el, ştii?
La ce oră era asta?
La ora 12:00 fără un sfert.
Aţi căutat prin pădurile astea?
Nu chiar...
Poate vrei să investeşti câteva ore de muncă în asta.
Aceea este maşina ei.
Vrei să o ridici?
A lucrat pentru noi... trei veri în şir.
Era o fată minunată.
Asta e bună.
- Da, este. - E incredibil.
Şi a luat-o din parcare. Eram chiar acolo.
Nici nu mă pot gândi la asta.
Încearcă asta.
- Nu. - Asta e foarte bună.
Din câte ştii tu, Melanie a avut vreun incident
cu eventuali colegi nemulţumiţi, poate...
- Avea probleme cu iubitul? - Nu.
Ăsta e foarte bun. Nucşoară?
- Da, şi chimen. - Da, şi mult unt.
Nu e nimic ruşinos în asta. Mult unt.
Ăsta e lucrul grozav la mâncare.
Este o plăcere şi o necesitate în acelaşi timp.
La ce oră a plecat Melanie de la muncă în noaptea aceea?
Ca să îi refacem taseul, trebuie să ştim exact.
Ştiu că a plecat prima
dar va trebui să îi verific cartela de pontaj ca să ştiu sigur.
Şi, apropo, nu au am făcut-o.
Am aici un personal compus din 20 de oameni care vă vor spune
că singurele dăţi când am ieşit din bucătărie au fost când m-am dus la baie
- sau când am ţipat la câte un client. - Trist dar adevărat.
Deci asta este bucătăria.
Asta e zona de pregătire principală
şi aici se fac lucrurile magice.
Hei! Atenţie, Randall! Ai grijă!
Biroul meu e pe aici.
- Poţi să le iei. - În regulă.
Nu era absolut deloc o chelnăriţă bună.
"Betty degete alunecoase", aşa îi ziceam,
dar avea suflet bun.
A plecat la 11:25.
Noapte bună.
A ieşit pe usa aceea
şi atunci am văzut-o ultima oară.
Presupun că aici se vine doar cu rezervare.
Carduri de credit?
- Da. Îţi pot face rost de o listă completă. - Grozav.
Raquel, intră. Oamenii aceştia se află aici
să ne ajute să aflăm ce a păţit biata Melanie.
Bine.
Tu şi cu ea eraţi prietene bune, nu-i aşa?
Nu chiar. Era de treabă.
Pentru că pe peretele din camera ei
are o poză cu voi două împreună.
E ciudat, nu?
Nu ştiu de ce are o poză cu noi două, doamnă.
Poate îi place în secret de mine.
- Nu ştiu. - Cum îl cheamă pe iubitul ei?
Nu are iubit. Asta e chestia unică la ea, nu-i aşa?
- Puritatea. Fără băieţi. - Atunci pe cine a decupat din fotografie?
- Nu ştiu, dle. - Erai acolo.
Era Crăciunul. Eram ameţită.
Raquel, asta e o anchetă de crimă.
Dacă îl protejezi pe cel care a făcut-o, vei ajunge la închisoare.
Îmi pare rău, doamnă. Nu vă pot ajuta.
Aş face-o dacă aş putea. Mă jur pe Dumnezeu.
Mulţumesc.
Maşina e curată.
Vorbeşte cu Raquel, vrei?
O să mă duc să verific chitanţele de la cardul de credit.
- Bine. - Lasă-mă o clipă cu ea.
- E foarte impresionabilă. - Nu.
Stai în uşă, prefă-te că dai
- un telefon o clipă. - Nu. E ilegal şi neprofesionist.
De asta vreau să rămâi în uşă.
O clipă.
Raquel, uită-te la mine.
Înainte să adormi diseară, cât stai în pat
relaxându-te şi alunecând încet în adormire,
vreau să te gândeşti la mine.
Gândeşte-te la mine şi imaginează-ţi că poţi zbura.
Imaginează-ţi că eşti lipsită de greutate.
Poţi pluti uşor prin aer dacă doreşti,
în siguranţă, cu calm şi serenitate.
Poţi zbura şi îţi poţi lăsa toate poverile,
grijile şi temerile în urmă.
Imaginează-ţi... ce sentiment plăcut este acesta.
Data viitoare când mă vei vedea, când te salut,
îţi vei aminti de acel sentiment plăcut
şi vei dori să îmi spui adevărul,
pentru că atunci când vei spune adevărul, vei simţi
că o povară grea ţi s-a ridicat de pe umeri.
Te voi saluta şi tu te vei simţi uşoară ca o pană,
ca şi cum ai pluti prin aer.
De ce nu stai aici o clipă, să te gândeşti la asta,
înainte să te întorci la muncă?
Mă rog.
Prietenul tău e nebun. Acum pot pleca?
Da.
Am pregătit prada.
Sigur.
Poate asta e un indiciu.
"Iartă-mă"?
Du-l la laborator.
Stai aşa. Am... o idee mai bună.
Calmaţi-vă cu toţii! Calmaţi-vă.
Aceştia sunt agenţi
de la Biroul de Investigaţii California.
- Vor să vorbiţi o clipă. - Nu aveţi de ce să vă faceţi griji.
Avem nevoie de ajutorul vostru.
Vreţi să ne ajutaţi?
Da.
Cunoaştem identitatea ucigaşului lui Melanie.
Ucigaşul acelei biete fete e în această cameră.
Acest bilet...
a fost descoperit în dulapul lui Melanie.
Avem motive puternice să credem că cel care l-a scris
este criminalul.
Da, din nefericire pentru acea persoană, colegul meu,
agentul Cho, este grafologul nostru şef.
Fiecare dintre voi ne va da o mostră de scris,
cu mâna stângă şi cu cea dreaptă.
Cho va examina aceste mostre
şi va determina care dintre voi a lăsat acest bilet.
Care dintre voi este criminalul.
Randall?
- Înapoi. - Nu-l înghesuiţi.
Randall?
Iată.
Randall, de ce voiai să îi spui "Iartă-mă" lui Melanie?
- Nu am ucis-o eu. - Nu am zis că ai făcut-o.
Te-am întrebat de ce i-ai scris "Iartă-mă".
Cartela ta de pontaj şi şeful tău
spun că ai plecat cu zece minute înaintea lui Melanie.
Ai aşteptat-o în parcare, nu-i aşa? Nu-i aşa?
Nu e nicio lege care să te împiedice să aştepţi pe cineva. Ai aşteptat-o.
- Voiam doar să vorbim. - Nu e nimic rău în asta.
Voiai să vorbeşti cu ea. Apoi ce s-a întâmplat?
Am spus "Melanie, ce mai faci?"
şi am vorbit. Nu a plecat.
Ea... zâmbea şi râdea,
aşa că m-am gândit că mă descurc destul de bine.
Aşa că am îndrăznit să fac ceva
şi ei nu i-a prea plăcut, ceea ce e de înţeles,
ştiu că ţine la chestia asta cu virginitatea.
Aşa că m-am gândit că va trebui să fiu mai mult...
orientat spre scopul meu.
Era destul de supărată
aşa că mi-am cerut scuze pentru neînţelegere şi am plecat.
Am urcat în maşină şi am plecat, şi asta a fost tot.
Doar că m-am gândit că poate va rămâne supărată pe mine
şi că se va plânge.
Aşa că atunci când m-am dus la muncă, de dimineaţă,
înainte să ştiu că a dispărut, i-am scris "Iartă-mă"
şi i-am pus biletul în dulap.
Cât timp ai petrecut în parcare cu ea?
- Încearcă să fii precis. - Cinci minute. Şase.
Randall a încercat să o sărute pe Melanie pentru că a crezut
că din pricina lui nu a plecat ea.
- Dar ea nu stătea pentru Randall. - Se întâlnea cu altcineva.
O vom mai vedea pe Raquel?
E pe drum.
Bună.
Bună. Am căutat în baza de date. Îţi trimit acum rezultatele pe email.
O să te pun pe speaker.
Nu e mare lucru. Am un rezultat pentru marca de bandă adezivă argintie
folosită cu luni în urmă în Fairfield... un caz de răpire.
- Ce s-a întâmplat? - Flores Sanchez, o femeie de 22 de ani,
muncitoare imigrantă, a fost răpită dintr-o staţie de autobuz.
Nu ştie cum. S-a trezit într-un pat,
într-o cameră de motel, legată cu bandă adezivă. Nevătămată.
Menajerele au găsit-o. Nu şi-a văzut răpitorii. Nu au existat suspecţi.
Poliţia din Fairfield a concluzionat că a fost o farsă la beţie.
Sanchez a părăsit oraşul
- deci cazul s-a cam stins. - E foarte interesant.
- Să lăsăm digresiunile deoparte. - Alte legături?
Da, de fapt. Sanchez e roşcată, ca O'keefe.
Nu te bucura. E un tip des întâlnit de bandă adezivă
şi sunt vreun sfert de milion de roşcate în California.
Da, da, ai dreptate. Da.
Să presupunem doar
că acelaşi tip a comis ambele crime.
Răpeşte o roşcată, o leagă, o duce
într-o cameră de motel unde ea e la mila lui dar el nu face nimic.
Câteva luni mai târziu, răpeşte altă roşcată
dar planul lui nu e suficient de bun
şi o ucide încercând panicat să o facă să tacă.
- Ce ne spune asta? - Că e un idiot?
E nou la asta şi are o personalitate conflictuală.
E înfometat să facă lucruri oribile,
dar conştiinţa şi teama îi spun să nu o facă.
Încă nu se apucă de asta cu concentrarea necesară
şi cu un plan bun, aşa că lucrurile merg prost.
Ori inventezi asta,
şi Melanie a fost ucisă de iubitul ei secret.
Putem fi destul de siguri că se întâlnea
cu el la momentul exact al răpirii.
Scuză-mă. Sunt încă aici.
Ce vrei să fac?
Sună la motelurile de pe raza de 15 km de Shand Creek.
Găseşte unul la care s-a rezervat o cameră şi nimeni nu s-a prezentat
în noaptea crimei.
Nu, hai să pornim de la indiciile concrete pe care le avem.
Să verificăm încrucişat toate camioanele negre
- cu criminalii cunoscuţi din zona Napa. - Da, doamnă.
Uite, dacă teoria cu iubitul nu se susţine,
o să îţi căutăm psihopatul în devenire, bine?
- Bine. - Nu ştiu nimic, deci nu pot spune nimic!
Le-am zis asta. Ţi-am spus că nu ştiu nimic.
Ia loc, dră Garcia.
Mulţumesc.
Bună, Raquel.
Melanie era cu Hector Romerez.
E vărul meu de gradul doi.
Am fost cu el în parcul de distracţii o dată
şi ne-am întâlnit cu Melanie, şi atunci a fost... Bang!
Romeo şi Julieta.
Se întâlnea cu el în seara aceea.
- În noaptea când a murit. - Da.
Şi nu v-am zis pentru că mi-e frică de el.
Gaşca "Eight Ball Locos"?
Vinde droguri în Vacaville.
Şi a ucis oameni pentru mult mai puţin
decât că l-au turnat, pe bune.
A fost ciudat
cât de uşor ni l-a servit pe tavă.
Da, aşa e.
Dar aveai dreptate, nu? Iubitul secret.
Cred că m-am înşelat în toată chestia cu roşcatele şi cu banda adezivă.
Ai hipnotizat-o, nu-i aşa?
Sigur că nu.
Bine. Nu.
Da, am hipnotizat-o, dar...
Dar nimic, este neprofesionist
- şi ilegal. Ai sărit peste cal. - Asta i-am zis şi eu.
Voiam să spun că tu nu ai nicio legătură cu asta.
Dacă îl mai laşi să facă chestia asta o dată,
o să întâmpini vizitatorii în Capitol purtând o pălărie caraghioasă.
Da, doamnă. Am înţeles.
Rigsby, am primit mandat în Vacaville.
- Poţi ajunge acolo într-o oră, nu? - Da, şefa. Mă duc.
- Ia-o pe Van Pelt. - Da, şefa. Pentru un mandat?
De ce mai eşti la telefon?
Haide, să mergem.
Asta e cu căpşuni.
Asta îţi place?
Suntem de la biroul şerifului! Avem mandat! Deschide uşa!
Nu mişca!
A ieşit! A ieşit!
Du-ţi mâna dreaptă la spate.
Bum. Ca din pământ. Tipul nici n-a ştiut ce l-a lovit.
Ce voiai să faci dacă Lisbon nu-l oprea?
Nu m-am obosit să îmi fac un plan.
- Ştiam că îl va opri. - Cho, Jane, să mergem.
Voi doi să întocmiţi hârţoagele
apoi reveniţi la Sacramento, să rămâneţi pe poziţii.
Da, şefa.
Hector, investigăm uciderea lui Melanie O'keefe.
O cunoşti?
A fost sufocată şi înjunghiată
apoi aruncată pe marginea drumului în urmă cu trei nopţi.
Ştim că tu şi Melanie eraţi împreună.
Ştim că voiai să te întâlneşti cu ea în acea noapte
şi camionul tău a fost văzut în parcarea de la Shand Creek.
E suficient să te punem sub acuzare, Hector.
Vrem doar să ştim şi versiunea ta a poveştii.
Cum v-aţi cunoscut?
Oprah şi Dr. Phil.
I-am zis că aşa se va sfârşi totul,
doar că eu eram cel care trebuia să moară
şi ea să stea aici cu nişte poliţai proşti
care pun întrebări tâmpite.
"Ce caută o fată respectabilă ca tine"
"cu un golan ca Hector Romerez?"
Ce căuta cu tine?
Nu aveţi cum să înţelegeţi.
Ba sigur că ar înţelege.
Toate femeile înţeleg şarmul unui bărbat violent.
Ceea ce era între noi era special.
O făceai să se simtă ca o prinţesă captivă
în loc de micuţa tocilară din corul unui orăşel.
Şi ea te făcea să te simţi ca un pirat arătos
în loc de ceea ce eşti de fapt...
un fel de farmacist cu temperament.
Glumeţule.
Dar piraţii de atunci
şi-o trăgeau ca oricine de acum.
Şi asta sunt eu, un pirat,
iar ea era o prinţesă.
Chiar era.
Ce s-a întâmplat în acea noapte?
Trebuia să ne întâlnim la 11:30 la restaurant.
Am ajuns cu zece minute mai târziu
şi încă nu ieşise.
Am aşteptat câteva minute şi am plecat.
Nu am răbdare.
Eram furios.
Mă voi urî întotdeauna pentru asta.
Am lăsat-o să fie ucisă pentru că eu nu aştept pe nimeni.
Asta e o mărturisire nobilă, Hector.
Ce părere aveai despre faptul că pleca la facultate în toamnă?
Eram mândru
şi fericit pentru ea.
Te lăsa în urmă.
Voiam să mă lase în urmă.
Voiam să o ştiu departe. I-am zis "Du-te în L.A."
"şi nu te întoarce pentru nimic în lume".
- Spune adevărul. - Şi acum tu vrei doar să mă contrezi.
- I-ai citit dosarul? - Ai auzit ce a spus?
E un bun actor. Tu ai zis că el e făptaşul de la bun început.
Am zis că Melanie avea un iubit secret.
- Nu am zis că a ucis-o. - Dacă nu a fost el, atunci cine?
Şi dacă spui că un tip căruia îi plac roşcatele şi banda adezivă
- o să ţip. - Nu vreau să ţipi.
Uite, ai motivele tale. Înţeleg.
Dar vezi mai mult decât se află de fapt în faţa ta.
Ai tendinţa să cam faci asta.
Nu fiecare crimă este un secret aflat înăuntrul altui secret
înăuntrul altui secret. Nu există întotdeauna un model ascuns.
Nu întotdeauna, dar uneori este.
Uneori suspectul evident a făcut-o.
De cele mai multe ori, este evident cine a făcut-o.
Uită-te la momentele în timp.
Hector a recunoscut că a stat în parcare vreo zece minute, mai mult sau mai puţin.
Nu era suficient timp ca altcineva
să fi intrat în parcare,
să o răpească pe Melanie şi să plece cu maşina. A fost Hector.
Ai dreptate. Nu avea timp.
Hei, Frankie.
Arată-mi.
Ce să-ţi arăt?
Arma ta.
- Nu am armă. - Nu?
- Bună, Van Pelt. - Bună.
Lisbon s-a răzgândit.
Vrea să verifici motelurile, cum am spus eu.
Motelurile?
Caută-le pe cele cu rezervări la care nu s-a prezentat nimeni în acea noapte.
A zis să acoperim toate posibilităţile.
E chiar aici dacă vrei să schimbi o vorbă cu ea.
- E în regulă, dar ascultă, eu... - Sună-mă imediat ce afli ceva.
Nu ai armă?
Cu ce voiai să-l ucizi pe Hector, cu un cuţit?
Ăsta ar trebui să meargă.
Lasă-l.
Şi dacă se află
că nu Hector e cel care ţi-a ucis sora?
Nu e el?
Nu ştim încă. Dar nu trebuie să îţi faci griji.
Noi trebuie să descoperim adevărul.
Tu trebuie să fii lângă familia ta
şi să laşi partea cu răzbunarea în seama noastră.
Şi când îl vei găsi, îl vei ucide?
Nu.
Nu îl voi ucide, dar îl voi face să regrete ce-a făcut.
Am o fată care ar avea vârsta ta
dacă nu îi cauzam moartea...
ei şi mamei ei.
Cum?
Din aroganţă...
Din prostie.
Am supărat foarte rău un om rău
care le-a ucis ca să îmi dea o lecţie,
ca să îmi pară rău pentru ceea ce am făcut.
Şi îmi pare rău.
Să regreţi este o pedeapsă mai rea decât să fii mort.
Toţi mor.
Dar foarte puţinor oameni le pare cu adevărat rău
pentru lucrurile greşite pe care le-au făcut.
Doare.
Van Pelt, ce ai aflat?
Cuptor cu microunde, cada cu vibromasaj şi cablu Tv în fiecare cameră.
Avem preţuri speciale pentru angajaţii federali.
Cum arăta... bărbatul acela?
Înalt, cu pălărie şi ochelari de soare...
şi cu o barbă stufoasă, ca un Sikh.
Cu alte cuvinte, o deghizare evidentă?
Ridicolă.
Am un motel. Nu-mi pasă cine eşti.
A cumpărat barba aia degeaba.
Apoi noaptea nu a mai venit
Aşa că mi-am amintit de el când a sunat doamna cea drăguţă.
Fără supărare, dar camerista dv. nu e prea grijulie.
Ba da. Face curat aici mâine.
- Pentru închirierile lunare... - Lunare?
Da. Vine în fiecare a treia zi.
Deci a fost aici recent, în ultimele două zile.
Chips-urile ar sugera asta, nu-i aşa?
Da, da.
Astea?
O... astea nu sunt ale noastre.
Se întoarce.
Bine. Mulţumesc.
Bună treabă.
Bună.
Ascultă, nu vreau să te înfurii,
dar am descoperit ceva foarte interesant
şi vreau să arunci o privire.
Nu mă poţi înfuria. Spune. Ce ai descoperit?
Tu mai întâi. Cine te-a făcut aşa de fericită?
Criminaliştii.
Sunt urme substanţiale din sângele lui Melanie
pe bancheta camionului lui Hector.
Deci... ce zi fericită!
Da. Acum o să văd ce are Hector de spus despre asta.
Tu ce ai descoperit?
A... poate aştepta.
Sânge? Da.
Ultima oară când am văzut-o, în urmă cu două săptămâni,
era obraznică şi a trebuit să o pun la punct.
- I-a curs sânge din nas. - Violenţa fizică
era normală în relaţia voastră,
sau e mai degrabă ceva recent?
Ea m-a ales pe mine.
Ea voia să ştie ce înseamnă extremele.
I-am arătat.
Haide. Spune-o.
- Cred că ne spune adevărul. - Şi eu nu sunt de acord. Îl arestez.
Nu. Da. Bine. E în regulă. Continuă.
Ai mai mult decât suficiente probe.
Aproape uitasem.
Spune-mi. Ce ai găsit?
Nu va ajunge să îţi spun. Trebuie să îţi arăt.
Bună.
Am făcut o rezervare pentru doi în după-amiaza asta.
Ne poţi da o masă pe terasă?
E mai romantic.
Mulţumesc.
Da. Patrick.
Minunat. Ne vedem atunci.
Nicio grijă. Nu te voi seduce la masă.
Ar fi prea pretenţios.
Nici nu credeam că încerci să mă seduci.
Haide.
Cum de nu ţi-a trecut gândul ăsta prin cap?
Negaţia ta mă intrigă.
Du-te naibii.
Ce e asta?
Este Van Pelt? Ce face?
Este o transmisiune în direct de la restaurantul Shand Creek,
şi aşa îl vom prinde pe ucigaşul lui Melanie.
Repetă.
Nimic.
Te văd.
- Cum arăt? - Bine. Arăţi bine.
- Adică, se vede firul? - Oh...
Nu. Nu.
Ucigaşul plănuieşte să îşi ducă victima la el în cameră.
Şi când o va face, o să fim aici să-l întâmpinăm. Cât de drăguţ este?
Asta e doar o glumă foarte elaborată pentru care îţi vei cere scuze, da?
Cine a ucis-o pe Melanie trebuie să se afle în acea noapte la Shand Creek.
Orarul dovedeşte asta.
Cu niciun chip nu o putea face altcineva.
Unul dintre cei 20 de oameni care se aflau acolo în acea noapte a ucis-o pe Melanie.
Toţi cei 20 de oameni sunt astăzi acolo,
- inclusiv criminalul. - Şi va încerca să ucidă din nou?
- Haide. - Nu, tocmai asta e ideea.
Da, va încerca din nou. O plănuieşte.
Şi va încerca să ucidă astăzi din nou
pentru că îl vom face să încerce iarăşi
pentru că nu îşi poate controla dorinţele.
Nu s-a gândit la nimic altceva
în afară de această foame perversă a lui.
A ajuns aşa de aproape. E disperat să ajungă până la capăt.
Trebuie doar să îi arătăm ceva la care să nu poată rezista,
ceva pe care se va arunca şi nu îi va păsa de consecinţe.
Încearcă. Dacă mă înşel, nu am făcut rău nimănui.
Ăsta e un meniu ciudat.
E fusion.
Confuzie.
După mine, aş mânca cheeseburger de fiecare dată.
Şi după mine. Cu ceapă rondele.
Hai să o facem.
- Nu încă. - De ce nu?
Ăsta e chiar bun.
Ar trebui să ţipi la mine
şi să pleci.
Acum ai mers prea departe!
Te urăsc!
- Frumos lucrat. - Nu.
Îţi pot chema un taxi?
Nu, mulţumesc. Simt nevoia să merg pe jos.
Am numărul unui taxi, dacă e nevoie.
- Mulţumesc pentru masa delicioasă. - Cu multă plăcere.
Tocmai am plecat din restaurant.
Mă îndrept către drumul principal.
Scuze, domnişoară.
Nu v-am văzut. Eu doar... sunteţi bine?
Da, sigur. Absolut.
Doar că m-ai speriat puţin.
Păi nu trebuia... ce naiba se petrece aici?
Era acolo.
Era acolo în noaptea aceea.
Te plimbi?
Respir aer curat.
Doar că trebuie să ai grijă.
Căutăm un criminal prin împrejurimi.
Da, a atacat o fată ca şi tine... roşcată.
Fără glumă.
Da. O să te duc eu până la drumul principal.
Mulţumesc, dar...
Nu e niciun deranj. Maşina mea e chiar acolo.
Vă rog, instrucţiuni.
Ţine-o tot aşa.
Poftim?
Nu sunt obişnuită cu pantofii aceştia.
Eşti singură aici?
M-am certat cu prietenul meu.
Îmi pare rău să aud asta.
Dacă ai fi cu mine, nu aş...
nu aş vrea să mă cert cu o doamnă aşa drăguţă ca tine.
Maşina mea e chiar aici.
E în regulă. O să merg pe jos.
Stai, nu. Nu te pot lăsa.
Serios, doamnă.
Serios, nu pot să te las să pleci.
Sunt bine, crede-mă.
Cred că eşti beată.
Ba nu. Ia-ţi labele de pe mine!
Ce naiba e cu tine?
Eşti arestat! Nu, eşti arestat, gunoi...
- Rigsby, calmează-te. - Cho? Clovnul ăsta e dintre oamenii tăi?
Ce naiba se întâmplă aici?
Şerifule, totul e în ordine?
Păi, da, acum este...
Aşa cred... oarecum.
Totul e amuzant.
Dacă încerci. Adică, haide. E chiar amuzant.
Dar ciudat. Eram sigur că bucătarul va muşca din momeală.
Mai avem încă şanse să îşi facă apariţia.
Bucătarul... Malcolm? De ce crezi că el e făptaşul?
Foloseşte prea mult unt.
- Adică? - E gurmand.
E pofticios. Îşi doreşte ceva îl ia, pur şi simplu.
- Prea mult unt. - Da.
Mintea ta funcţionează într-un mod fascinant.
Dar mai e ceva... Malcolm era în bucătărie cu 20 de oameni
când Melanie a fost răpită. Nu putea să o facă el.
Stai aşa. Există... o cale prin care ar fi putut...
Iartă-mă dacă nu mai pot rămâne să îţi ascult teoriile,
dar trebuie să mă duc să văd cum îţi pot salva colegii
de la primirea de plângeri formale la dosar.
Vin imediat.
Nu, ştiu unde este.
Bine.
Acolo.
Bine. Bine.
E bine.
Eşti bine. Eşti bine. E în regulă.
E în regulă. Bine. Bine.
Taci! Taci!
Hei! Hei!
Ajută-mă să pun asta pe pat.
Bine.
Opriţi-vă. Gândiţi.
Nu mişcaţi. Orice aţi face, nu mişcaţi.
- Ce? - Nu mişcaţi!
Hei!
Opreşte-te! Întoarce-te aici! Opreşte-te!
Ce cauţi aici?
Gândiţi. Gândiţi.
Ce cauţi aici?
Contează? Sunt aici.
Locul ăsta e înconjurat de poliţie şi de agenţi ai CBI.
- O, nu. - Minte.
- Ne-ar fi arestat dacă ar fi fost aici. - S.W.A.T.
Aşteaptă echipele S.W.A.T. Nu aveţi cale de ieşire.
Nu e nimeni.
- Hai să îi ucidem şi să fugim. - Da.
Ascultaţi-mă. Puteţi să scăpaţi cu bine.
Fără supărare, dar amândoi sunteţi ţăcăniţi de-a binelea.
Nu veţi merge la închisoare.
O să vă interneze într-un spital câţiva ani
- şi apoi puteţi pleca. - Taci! Taci! Încerc... să mă gândesc.
- Acum încearcă să se gândească! - Să nu te prefaci că nu îţi doreai asta.
- O doreai la fel de mult ca mine! - Ţi-am zis că nu am avut suficient timp.
Ţi-am zis că nu avem...
Nu îndrepta arma spre mine! Mă jur, femeie, dacă mai aud vreo vorbă...
- Nu... - Poliţia!
- Lasă arma jos! - Nu!
Bine.
În regulă.
E în regulă.
O să fii bine, da?
Haide, vino.
E în ordine. O să te scoatem de aici.
Nu înţeleg.
Chiar îi plăcea să îl ajute să ucidă.
O persoană nebună şi rea... pot înţelege.
Dar doi? Soţ şi soţie?
Căsătoria ar trebui să fie ceva sacru, plin de iubire.
Erau suflete pereche în felul lor straniu.
Să mergem.
Haide, să mergem.
Subtitrare de Felixuca
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania